![](../../sources/invisibl.gif)
![UrbaNet](../../sources/nadpis2.gif)
WWW stránky farnosti Slavkov u Brna. |
|
Farní
časopis Urbánek
Advent 2004
Úvodník
Advent –
svědectví o pravém Světle
Kde je člověku zcela přístupná skutková podstata nějaké skutečnosti,
tam nepotřebuje žádné svědectví. Že je obtížné vyskočit do výšky deseti
metrů, na to může dojít každý sám. K tomu není třeba žádat svědectví.
Existují však rovněž skutečnosti, které se vztahují na určité místo a
určitou dobu nebo které jsou skryté a které je obtížné zjistit. Jsou tedy
málo přístupné. Abychom o nich byli spolehlivě informováni, jsme odkázáni
na důvěryhodné svědky, na osoby, které zažily událost nebo kterým byl
umožněn přístup ke skrytému a tajemnému. Klasickým místem, kde se vydává
svědectví, je soudní jednání. Pouze zřídka se stává, že nějaký soudce
je osobně přítomen u případu, který má posuzovat. Soudcové jsou tedy obvykle
odkázáni na svědectví svědků, aby objasnili, jak se události skutečně
odehrály a kdo za ně nese zodpovědnost. Rovněž informace ohledně minulosti
člověk nabývá skrze svědectví. K naší lidské situaci tedy patří,
že je nám přístupných velmi mnoho skutečností jen skrze svědectví svědků.
V Janově evangeliu je Jan Křtitel představen jako svědek světla.
On svědčí o světle (Jan 1,6-8). Je paradoxní, že právě světlo potřebuje
svědka. I když pravé světlo září pro každého člověka (Jan 1,9), přesto
lidé nejsou jednoduše postaveni do jeho záře. Toto světlo je potřeba nejprve
objevit, tak jako skrytý poklad. Tímto pravým světlem je Ježíš Kristus,
Boží Syn. Pro Ježíše je příznačné, že jeho pravé bytí není jednoduše přístupné
běžným povrchním způsobem. On se nevnucuje, nenutí nikoho. Jemu je také
možné se vždy vyhnout a nebrat na něj ohled. On je světlo, které vyžaduje
od člověka svobodné rozhodnutí. Kvůli své skrytosti je ale toto světlo
odkázáno na svědky. Jan Křtitel byl jeho prvním svědkem.
Advent je dobou, která svědčí o pravém Světle, jenž přichází do světa.
Kdo tomuto svědectví daruje důvěru, ten dochází k Ježíši, Božímu
Synu, jenž je světlem a dárcem života. Co si tedy přát do adventní doby?
Nenechejme se zaslepit jasem světel předvánočně vyzdobených výkladních
skříní obchodů, ale nechejme se zasáhnout a proměnit pravým Světlem v této
adventní době.
P. ThDr. Petr Mareček, farní vikář
Adventní duchovní obnova
11.12. sobota v 16.00 v sále u sester
Vede P. Pavel Konzbul, farní vikář z Hustopečí u Brna
Půlnoční mše svatá
24.12. ve 23.00 h, farní kostel Slavkov
Průvod Svaté rodiny a Tří králů přes náměstí
25.12. v 16.00 h, v dolní části náměstí
Vánoční koncert Danielis
27.12. pondělí v 18.00 h, farní kostel
Prohlídka kostelních hodin
31.12. od 14.00 do 16.00 h
Rok rodiny
Slovo otce biskupa k Roku rodiny
Milí bratři,
jak jsem slíbil, naše třetí zastavení v Roce rodiny je orientováno
ke svátku svaté Ludmily. Ne náhodou. Tentokrát bude toto zamyšlení patřit
těm nejstarším v rodině, tedy babičkám a dědečkům, kterým dnešní slovník
přidělil slovo „senioři.“
Jejich věk, životní zkušenosti i postavení v rodině mají pro životy
jejich nejbližších i celé společnosti velký význam.
Když mluvíme o rodině se zřetelem na život seniorů, často slyšíme nářky
té nejstarší generace, že jim v dnešní společnosti chybějí vzory pro napodobování.
Něco podobného jistě prožívala i naše světice, svatá Ludmila. Přesto
právě ve věku, kdy už nemohla uplatňovat svou vladařskou nebo rodičovskou
moc, dokázala do výchovy svého vnuka Václava vtělit všechnu svou moudrost,
víru, zbožnost i předpoklady pro pochopení doby.
Také role babiček a dědečků dneška, a nemyslím jen ty skutečné, kteří
vychovali děti, myslím všechny, kteří plně prožili svůj život, jsou pro
nás nenahraditelné. Nabízejí možnost přiblížit se ke Kristu věrností života
v bolesti, osamocení, nejistotě a v modlitbách provázet všechny,
které každý nosí ve svém srdci, bez nároku na jejich ocenění či vděčnost.
Tím nám mohou prarodiče sloužit jako vzor, který máme jednou přijmout
za svůj.
Není však jednoduché přijmout pocit zbytečnosti a beznaděje, který často
přichází se ztrátou místa nebo s ukončením zaměstnání, není samozřejmé
hned najít nový vztah vůči dospělým a osamostatňujícím se dětem, není
snadné vyrovnat se s postupným ubýváním fyzických i psychických sil.
K tomu všemu však lze nalézt sílu v životě z víry a v životě
uprostřed společenství církve. Správně prožívaný život člověka odevzdanému
do rukou láskyplného Boha nedovolí, abychom ztratili zájem o život kolem
nás. I v tomto věku lze zahlédnout příležitost jak se uplatnit, jak
nabídnout čas a pozornost každému, kdo potřebuje.
Sled svátku svatých Ludmily a Václava ukazuje, jak může být plodné, když
se čas a porozumění věnuje vlastním vnoučatům nebo těm, k nimž takový
vztah budujeme. Senioři jsou nezastupitelní také jako zprostředkovatelé
zkušenosti dítěte s Boží bezvýhradnou láskou. Rodičovská láska je
aktivní, starající se, vychovávající i usměrňující. Prarodičovská láska
je naslouchající, přijímající, skromná. Senior není již tak závislý na
společenském ohodnocení, dívá se na věci s větším odstupem. Svého
poslání se senior zhostí tím lépe, čím výrazněji je jeho život protkán
modlitbou. Modlitba dává sílu k odpuštění i k neustálému obnovování
životního optimismu. Modlitba dává sílu k překonávání úskalí i osamocenosti
v osobním životě.
Kardinál Tomášek řekl, že stárnout znamená zrát k věčnému mládí
v Bohu. V žalmu 92 se zpívá: "Spravedlivý roste jako palma,
rozrůstá se jako libanonský cedr. Ti, kdo v domě Hospodinově jsou
zasazeni, kdo rostou v nádvořích našeho Boha, ještě v šedinách
ponesou plody, zůstanou statní a svěží, aby hlásali, že Hospodin je přímý,
skála má, a podlosti v něm není!" (Ž 92 ,13 -16).
Přeji nám všem, abychom nikdy nepřestali s vděčností přijímat naše
prarodiče a s láskou a úctou jim prokazovat vděčnost za vše, čím
provázeli a provázejí naše životní cesty.
Všem, dnes zvláště seniorům, ze srdce žehná
Váš biskup Vojtěch
Ztišme se.
A možná tak jako mudrci zahlédneme hvězdu,
která změní náš život.
Vojtěch Cikrle, biskup brněnský
Slovo faráře
Rozhodnutí pro Advent
Začíná opět adventní čas. Přichází doba, ve které můžeme zvláště pocítit
blízkost Hospodina. Vždyť církev má dvoutisíciletou zkušenost, že Bůh
je člověku blízko. Ejhle, Hospodin přijde!
Milí farníci, bratři a sestry, děti, mladí lidé, rodiče a vy starší,
i letos můžeme znovu zakusit přiblížení Spasitele do našich životů. Chce
to jen touhu, čas a rozhodnutí z naší strany. Bůh se rozhodl, že podnikne
cestu k člověku – k nám. V adventu je řada na nás, abychom
udělali tento krok k němu. Kolik lidí kolem nás stále tápe, bez víry,
bez programu života, bez cíle. Ale nám bylo dáno uvěřit! Uvěřme znovu
více adventnímu zvolání sv. Pavla „Pán je blízko!“ (Fil 4,5)
Končí Rok rodiny, zvláště vy, rodiče, stanovte si čas, kdy se s dětmi
na chvíli setkáte u adventního věnce k modlitbě. I malé zastavení
může být prostředkem k nasměrování vaší rodiny k Ježíši. Rok
rodiny by mohl být také impulsem k malé pobožnosti na Štědrý večer,
zvláště pokud jste ještě žádnou neměli. Pro dospělé bude určitě pomocníkem
Průvodce Adventem z Pastoračního střediska při biskupství, který
má již své třetí vydání. Své místo má také letos Adventní duchovní obnova
v sobotu 11. prosince odpoledne v sále u sester. Přijede mezi
nás P. Pavel Konzbul, farní vikář z Hustopečí u Brna. Na Narození
Páně připravujeme průvod se Svatou Rodinou, Třemi krály a koledníky přes
náměstí ke kostelu. V dnešní době, kdy ubývá vánočních křesťanských
symbolů, může naše farnost tímto průvodem ukázat na Kristovo vtělení.
Jeho přijetí v Betlémě mají symbolizovat koledníci, za které můžete
jít v dobových oblecích i vy, jako tehdy při živém Betlému. Přeji
Boží pokoj v srdci všem vám, kteří budete ve farnosti sloužit při
bohoslužbách nebo zajištění všech akcí.
P.Milan Vavro, farář
V naší společné i osobní modlitbě se přimlouváme:
Prosinec: za odvahu pro rodiče mít a přijmout děti, protože děti mohou
být školou jejich života
Leden: abychom dobře připravili začínající Rok farnosti a obohatili náš
společný život
Únor: abychom si každý uvědomili, že patříme do farnosti a máme v ní
své místo i svou odpovědnost
Úvaha
Zotročující reklama
Je konec měsíce října. Do adventního času ohlašujícího blízkost Toho,
který přichází, zbývá téměř celý kalendářní měsíc. Až za další čtyři týdny
nastane ona vánoční událost, kterou si připomíná křesťanský svět – narození
Ježíše Krista v betlémských jeslích.
A už je to tu zas! Blíží se vánoce a tak prý je dobré přemýšlet, jak
si je u ž í t. Jak jinak : pohodově, bohatě co do štědrosti vánočního
stolu a dárků, vydat se z pokladniček i z bankovních kont. Vždyť
v obchodních řetězcích, v supermarketech nastávají „tržní vánoce“
s bombastickou reklamou vánočního zboží, už teď prodávaného za zvuku
vánočních písní a koled. Několikrát do týdne mám poštovní schránku nacpanou
reklamní barevnou strakatinou v takovém množství, že je už sotva
stačím odnášet do kontejneru. Informace už přestaly být informacemi, potřebnou
službou, a staly se papírovým násilím, které nás nutí, strká do nás a
cpe se do naší mysli. A to vše je pak ještě účinně umocněno televizní
obrazovkou, házející reklamní udice a udičky už do všech programů. Člověk
se jenom krčí a očekává, který a jaký atak ho z které strany ještě
napadne. Platilo-li kdysi v obchodě a službách heslo „náš zákazník
– náš pán“, stává se dnes z pánů zákazníků pernamentně štvaná kořist,
která už sotva dechu popadá. Potkáváme opět na ulici jedince nepříčetných
tváří, jejichž přibývá úměrně s blížícím se datem svátku pokoje.
„Tak co, máte už nakoupeno za výhodné ceny? Což vypravit se za tím účelem
do Polska, nebo aspoň do našeho supermarketu. Už aby byly Vánoce za námi!“,
zaslechneme zaúpění.
Konzumní společnost mnoho nabízí, ale svou povrchností také člověka zotročuje
a mnohé znehodnocuje, včetně adventní doby a svátků vánočních. Místo Božího
hodu vánočního prosazuje „Hod zboží vánočního“. Chvála Bohu, že se nám
uprostřed těch „tržních Vánoc“ otevře i zcela odlišný pohled: do chudého
betlémského chléva, nad nímž uvidíme zář anděla Páně i uslyšíme jeho hlas,
který zvěstuje slávu, pokoj a dobrou vůli na zemi. Nad to pak nadevše
můžeme přivítat spolu s pastýři toho, který je Spasitel Kristus Pán.
Avšak už v adventní době, přicházející do tohoto odlišného světa
zboží a počitatelných hodnot, prosme: Pane, dej nám zahlédnou svou tvář,
cosi lidského, oslovitelného, schopného soucitu i úsměvu – Ty, který ses
stal člověkem a člověku říkáš ty“. To bude ono adventní světlo nad mlhami
a tmou, které nás obklopují.
JUDr. Miloslav Honek, říjen 2004
Reklama
Toto slovo vzniklo zřejmě ze slovesa klamati.
Při našem putování do Říma jsem na diapozitiv zachytil poutníky, jak
v údolí mezi štýrskými a korutanskými Alpami kráčejí podél louky, za níž
se tyčí hory pokryté sněhem. Při promítání u toho vždycky cituji z básně
Františka Ladislava Čelakovského Poutník: „Sotva přejdeš jedny hory, hned
se najdou jiné.“ Když jsem vyfotografoval poutníky, všiml jsem si, že
na louce se pasou krávy. To bude záběr podobný těm, které jsou na obálce
švýcarské čokolády! Čekal jsem tenkrát několik minut, aby se aspoň jedna
stračena postavila ke mně bokem a já měl jejich foto s alpskými velikány
v pozadí. Když se k tomu žádná pořád neměla, zmáčkl jsem spoušť. Za těch
pár minut byli kolegové dost daleko a bylo dost těžké je pak dohonit.
Při promítání tohoto záběru se vždycky ptám: „Z čeho vzniklo slovo reklama?“
Lidé většinou nevědí, že to je z latinského clamo – volám. Řeknu jim tedy
polo žertovně a polo vážně: „Od slova klamat. Tady vidíte, jaké je to
ve skutečnosti.“ Na záběru se totiž pasou tři krávy a navzájem se zakrývají,
jsou celé hnědé a vyhublé a zasněžené vrcholky hor jen nepatrně vyčnívají
za blízkým lesíkem. Říkám: „Tak to vypadalo doopravdy. Žádná vypasená
fialová kráva, stojící v pozoru před bělostným horským štítem. To, co
vidíte na obálce čokolády, je klam a mam.“ Přesto lidé reklamě věří. V
lékárně mi vyprávěli, že když v osm hodin ráno otvírají, už se babičky
ptají, zda mají ten zázračný lék proti rýmě. Včera ho ukazovali v televizi
a proto si ho hned chtějí koupit. Lékárník o něm ještě ani neví, ale stařenky
ho už vyžadují. Přitom právě babička by měla být pokladnicí lidové moudrosti
a životních zkušeností. Z nich vyplývá, že léčená rýma trvá sedm dní a
neléčená až týden. Nemluvě už o tom, že ve všech těch halasně vyzvedávaných
lécích tvoří hlavní složku stejná kyselina askorbová jako v našem celaskonu.
Pouze to ochutili a dali tomu barevný obal. A lidé to kupují a platí jako
diví, protože reklamě nekriticky věří.
28. 8. 2004 - P. Jan Peňáz, velkomeziříčský děkan
Buďme již konečně moderní!
Následující úvaha je reakcí na nedávnou anketu zabývající se úbytkem
účastníků bohoslužeb v České republice v posledním desetiletí.
Fakt, že se z kostelů v České republice vytrácejí věřící -
účastníci bohoslužeb mě nepřekvapuje. Tato situace je dána mnoha různými
faktory. Největší podíl na tomto úbytku bych přisuzoval současnému životnímu
stylu.
Všemu z velké, neodmyslitelné části neblaze přispělo 40leté, úmyslné
odtrhávání lidí od Boha a vnucování jim boží neexistenci. To mělo za následek
vychování dvou ateistických generací, které učinily velikou propast v předávání
víry rodičů dětem. Jak chcete předávat něco, co nemáte?
Příliv velkého počtu lidí, kteří se přihlásili po 17. listopadu ke křesťanství,
byl dle mého názoru způsoben pocitem svobody, možností přihlásit se po
několika desetiletích k něčemu, co bylo v době totality téměř
nelegální. Prostě to jen chtěli zkusit, jaké to bude být křesťanem. Do
jisté míry to bylo totiž moderní. Lidé uvažovali: „Moje prababička
z matčiny strany byla hluboce pobožná, znala velebného pána a šila
mu na faře záclony a někdy vařila a já jsem tedy taky věřící. Nevěděli
jste to, protože bylo nevhodné za minulého režimu kvůli studiu takové
věci říkat. Ale je to tak! Jsem věřící a už jsem byla i v kostele
na půlnoční.“ Mnoho z těchto někdy i pokřtěných, častěji
však „papírových“ křesťanů záhy zjistilo, že nošení nálepky „křesťan“
není vůbec pohodlné. A tedy, co není pohodlné nemůže být přece v současné
době ani moderní. Tímto přišla první vlna odlivu účastníků bohoslužeb
po roce 1989.
Druhá vlna odlivu přichází se zlepšující se životní úrovní a ekonomickou
situací naší země. Lidé vydělávají více peněz a tudíž mají více prostředků
k jejich využívání ve volném čase. Sortiment věcí a služeb, za které
můžeme peníze utratit se stále zvětšuje a není téměř nic, co bychom si
z běžných věcí nemohli dovolit.
Vzhledem k tomu, že čas je konstantní a nemůžeme ho libovolně dle
potřeb nafukovat, nutí nás chtě nechtě s přibývající zábavou a povinnostmi
začít ho dělit. „Balíček“ s časem, který je nám dán, má omezenou
kapacitu a v okamžiku přeplnění musíme prostě něco vypustit. Většinou
to bývá to, co není pohodlné a jak jsem již psal podle zcela scestné a
stupidní rovnice, co není pohodlné, to není ani moderní, a tedy je třeba
to z našich životů odstranit. Lidé jsou zahlceni cestováním, televizí,
sportem, nejrůznějšími činnostmi, které jim působí radost a jednou větou
řečeno „pro Boha už ve svém vytíženém životě místo nemají“. Nabírají si
stále více práce, zábavy a Boha ze svých životů pomalu vytěsňují.
Díky zemi, ve které žijeme, se nesetkáváme s válkou, přírodními
katastrofami či hladem. Z těchto důvodů se z lidí vytrácí náboženský
neklid a vystačí si sami bez nějakého boha. Vše mají nadosah ruky, tak
jaképak chození do kostela.
A tak dnes můžeme slyšet názory, jako třeba tento: „Je krásný letní
nedělní den, který od rána mohu smysluplně trávit někde v lese
či na koupališti. Místo toho se budu plahočit někam do kostela, kde to
tu „hoďku“ odsedím, vyslechnu si nějaké řeči od faráře o tom, jak mám
žít, přetrpím několik přeslazených písní v podání
babiček a jdu domů. Prostě zcela zabitý čas a rozhozená
neděle. Kdo by po celém pracovním týdnu a mnohokrát i sobotě neměl právo
na to, aby si se svým volným časem naložil jak chce? Uvědomme si, že žijeme
již v 21. století. Buďme konečně moderní a nedělejme nic, při čem
se budeme muset namáhat či dokonce sebezapírat. Od toho tu na světě přece
nejsme. Nebo snad ano?“
(ABR)
Ještě jednou zpět k anketě
Nevím, jestli následující řádky budou číst ti, kterým jsou určeny. Chci
reagovat na výsledky ankety uveřejněné v posledním čísle Urbánku,
na větu: „ Nechodí do kostela, protože jim vadí, že chodí do kostela lidé,
kteří za totality nechodili.“Modlíme se za obrácení hříšníků a když se
obrátí a vrátí se k Bohu a do farního společenství, tak jim to někteří
mají za zlé.
Tito „spravedliví“ zřejmě vůbec nečtou bibli, jinak by věděli, že v nebi
bude větší radost nad jedním hříšníkem, který činí pokání, než nad devadesátidevíti,
kteří pokání nepotřebují. /Luk.15,7/. Poznali by, že Ježíš-dobrý Pastýř
zanechá devadesátdevět oveček a hledá jednu ztracenou. /Luk.15,1-6/. Poznali
by, že Kristus odpustil nejen cizoložné ženě, ale mnoha dalším, i kajícímu
se lotrovi. Dočetli by se, že Ježíš varuje před posuzováním druhých. /Matouš
7,1-5/.
Přece nevíme, jestli ti, které jsme za totality neviděli v našem
kostele, nejezdili jinam, aby splnili nedělní povinnost.
Člověk soudí podle zdání, ale Bůh vidí do srdce – to je také citát z bible.
/1Samuel 16,7/.
Jak se asi cítí ti, kteří se po letech mezi nás vrátili, když si přečtou
nebo doslechnou, jaký názor na ně mají bratři a sestry v Kristu.
Nepochybuji, že Bůh každého přijímá s otevřenou náručí. Proč to
neděláme my?
Z. Schneiderová
Poutě
Neposkvrněná Čistota
Mariánský kult je od prvopočátku křesťanství nerozlučně spjat s církevním
životem a naukou. Církev uznala od roku 1830 celkem 21 mariánských zjevení.
Některá zjevení byla prokázána jako falešná, jiná zjevení se dosud zkoumají
(Medjugorie).
Jedním z takových míst je i malá obec Litmanová na severovýchodě
Slovenska, která leží v L’ubovnianké vrchovině. Foto1
5.8.1990 si 3 děti – Ivetka Korčáková (tehdy měla 11 let), Katka a Miťko
(12 a 9 let) Češelkovi hrály na hoře Zvir (asi 3km i od Litmanové). Kolem
šesté hodiny odpolední slyšely podivné zvuky v lese, jakoby někdo
chodil kolem stavení. Děti se začaly bát. Zvuky postupně sílily a zase
slábly. Po chvíli se ozvalo silnější bouchání jakoby někdo házel velké
kusy dřeva z vysoké skály. Děti se začaly modlit, litovat svých hříchů
a náboženské vlažnosti, když se v místnosti objevila záře a v ní
Panna Maria. Sedla si na lavičku a poslouchala, co si děti vypravují.
Děti byly chvíli překvapené a nechápavé, až nakonec vyběhly z místnosti
a šly domů. Panna Maria je doprovázela až do Litmanové.
Koncem srpna ji viděly znovu a od té doby začaly mít děvčata zjevení
pravidelně až do 6.8.1995.
Její poselství se vztahují k nemoci naší doby – materialismu, varuje
před nebezpečím hříchů a zároveň ukazuje cestu. Zdůrazňuje potřebu modlitby,
půstu, pokání a především čistoty srdce.
"Jsem Neposkvrněná Čistota.“
„Tento svět je nemocný, protože je naplněný hnusem a nečistotou.
Nechtějte myslet jako tento svět. Nechtějte toužit po tom, po čem touží
tento svět. Miluji vás. A nesmírně mi záleží na čistotě vašeho srdce.“
(8. 5. 1994)
Komise pro zkoumání událostí v Litmanově sestavena biskupem Jánem
Hirkou má za úkol zjistit pravost zjevení. Přesto, že se komise zatím
nevyjádřila, konají se zde
poutě na každou první neděli v měsíci (po prvním pátku). Hlavní pouť
je na první neděli v srpnu (výročí začátku zjevení). Na pouť přichází
vždy tisíce lidí. Mši sv. slouží více kněží a na horu Zvir zavítají i
někteří biskupové. Poutní místo je velmi živé, stále se tam něco děje
a poutníci přicházejí téměř pořád.
Čerpáno z internetových stránek a z brožury Litmanovské
zvesti, PRO
Život farnosti
Svátost biřmování
Svátost biřmování přijalo v neděli 17. října 2004 ve farním kostele
25 biřmovanců (z toho 20 mladých, převážně studentů a 5 středního
věku). Svátost křesťanské dospělosti udělil generální vikář brněnské diecéze
Mons. Jiří Mikulášek. Příprava začala loni touto dobou. Mladí se scházeli
na faře 1x za dva týdny v pátek večer ke katechezím o. Milana a o.
Petra.
Obsahem katechezí bylo vyznání víry, svátosti, desatero, otázky praktického
křesťanského života, povolání a manželství. V rámci přípravy byla
třídenní duchovní obnova na Vranově u Brna, společný pobyt o prázdninách
v Jeseníkách. Přes prázdniny si měl každý přečíst knihu s duchovním
námětem. Týden před biřmováním jsme vykonali pěší pouť do Žarošic a v předvečer
slavnosti byla společná adorace se svátostí smíření. Biřmování již není
věcí tradice – není o tuto svátost takový zájem, neboť vyžaduje osobní
rozhodnutí. To dokazuje skutečnost, že 3 mladí přistoupili nedávno poprvé
sv. přijímání a 5 biřmovaných byli lidé středního věku. Většina mladých
se chce setkávat dál ve společenství mládeže.
P. Milan
Z pěší pouti do Žarošic přes blátivá pole
Pan farář ze Žarošic nás inspiroval, když se svými biřmovanci vyšel letos
na pouť na Lutršték. Význam pouti spočívá v putování na určitý úmysl
spojeném s modlitbou a pokáním. Náš úmysl byl jasný – za otevření
se Duchu Svatému ve svátosti biřmování. Po cestě jsme se modlili růženec,
zpívali písně a také byl čas na půlhodinovou osobní modlitbu, kdy se šlo
v naprostém tichu. A pokání – to bylo vše nepříjemné, spojené s cestou.
Mohlo to být přemáhání sebe v rozhodování vydat se v dešti na
20 km cestu nebo potíže s blátem, kterého bylo někdy i dost. V žarošickém
kostele nás čekal pan farář Josef Pohanka i naši farníci, kteří přijeli
auty nebo autobusem a zaplnili všechny lavice. Byla to totiž zároveň naše
první farní pouť a věřím, že bude příští rok druhá. P.Milan
Z pobytu mládeže na Jelenici dva týdny po biřmování
![](jelenice.jpg)
Druhý týden po biřmování se vydala mládež pěšky na třídenní pobyt na
chatu Jelenici u Pozořic.
Tři zážitky z farní pouti do Itálie
Na pouť do Loreta, Assisi, Říma a San Giovanni Rotondo jsem se sice přihlásila,
ale vzhledem k tomu, že pouti předcházely pro mne dva velmi hektické
měsíce, přiznám se, že jsem neměla čas myslet na to, že někam pojedu,
natož se začít těšit. Až v autobuse jsem si uvědomila, že už je to
tady. Předesílám, že se řadím spíše mezi „ pouťaře sváteční“, a protože
nemám tolik zkušeností, jako „poutní mazáci“, tak na pouti působím asi
jako „Alenka v říši divů“. Nicméně chtěla bych se s vámi podělit
o několik intenzivních zážitků z této pouti, které mě, jak se říká,
„dostaly“.
1. zážitek: Je úterý 19.11. a my chodíme po římských památkách. Na mne
velice silně zapůsobil protiklad tří památek na Lateránském náměstí. Na
jedné straně je to pompézní nádhera Lateránské baziliky, která symbolizuje
období kdysi absolutně vládnoucí bohaté Církve a na druhé straně přes
náměstí jsou to Svaté schody (dovezené z Jeruzaléma), po kterých
kdysi kráčel v Pilátově domě (Ecce Homo) zbičovaný, ztýraný a od
všech opuštěný, zrazený Ježíš a nesl na sobě bídu a hnus hříchu celého
světa včetně hříchů budoucí Církve. A druhým protikladem je socha sv.
Františka z Assisi, která je umístěna naproti Lateránu, kde je tento
prosťáček Boží zachycen ve chvíli, kdy žádá papeže, tehdy představitele
všemocné Církve, o povolení řehole pro svůj žebravý řád, pro nějž chudoba
a vzdání se veškerého majetku tolik kontrastovala s tehdy majetnou
Církví.
2. zážitek: Ve středu 20.10. po menších, peripetiích s ochrankou
u baziliky sv. Petra, slavíme mši svatou v kryptě u hrobu prvního
z apoštolů Páně. Je to chvíle, na kterou nelze zapomenout, jak řekl Otec
Pavel Habrovec, který celebroval tuto mši, „sestoupili jsme na počátek
dějin Církve, jsme u Skály, na které Kristus vybudoval svou Církev, po
místech ve Svaté zemi jsme na nejsvětějším místě světa“.
Po mši sv. se na Náměstí sv. Petra účastníme audience Svatého Otce. Stojím
hned u mantinelu vymezujícího koridor pro průjezd papamobilu, který projíždí
kolem ve vzdálenosti asi 3 metrů. Svatý Otec žehná všem přítomným a je
vidět, že má radost. V tuto chvíli si uvědomuji, že tento starý muž,
který na svých ramenou a v srdci nese tíhu kříže celé Církve na Golgotu
světa, je očividný zázrak svědčící o působení Ducha Svatého. Na tomto
muži, jehož tělesná schránka očividně odchází, Bůh ukazuje svoji naprostou
moc, protože vliv tělesné nemohoucnosti nemá žádný vliv na velikost a
plody ducha Svatého Otce, který je zcela poddán Duchu Svatému. Což mi
připomíná výroky z Písma “…stalo se tak, aby se na něm ukázaly velké
Boží skutky“… a na jiném místě … „poklad víry máme v nádobě hliněné,
to aby se jeho moc nepřipisovala nám, ale Bohu…“ Poselství Sv.Otce v tento
den se týká varování před mocí hmotného majetku, který velmi snadno odvede
člověka od Boha a svede ho k hříchu.
3. zážitek : Ve čtvrtek 21.11. jsme v San Giovanni Rotondo a procházíme
místy, kde žil a před 36 lety odešel do Boží náruče světec naší doby,
předloni svatořečený, otec Pio. Jeho tělesná schránka sice odpočívá v kryptě
pod kostelem, ale jeho duch je přítomen stále stejně jako odkaz Lásky,
který otec Pio žil celý život, a který je zcela prostý : „Miluj svého
Boha z celého srdce, celou svou duší a myslí a lidi miluj jako sám
sebe.“
L. Nosková
Oznámení
STAVBY A OPRAVY. Hlavní akce, na které jste přispívali ve sbírkách
ve Slavkově, bylo zajištění primice a s tím spojené nutné opravy
rozhlasu a instalace osvětlení kostela. Domnívám se, že nyní je v kostele
dostatek světla a podařilo se nasvítit celý prostor, nejen lavice. Pořídil
jsem skříňovou uzavřenou zpovědnici, ve které je lepší prostředí ke svátosti
smíření, než v otevřených zpovědnicích. Není zcela nová, ale na několik
let dobře poslouží. Zahájili jsme také nutné průzkumy maleb v kostele
a hledáme cestu a způsob k vymalování kostela v příštím roce,
kdy jej u příležitosti výročí bitvy navštíví mnoho významných hostů i
turistů. Pokračovali jsme v dokončení některých prací na faře (broušení
podlahy, zhotovení zábradlí). Pořídili jsme hasící přístroje do všech
kostelů.
V kostele sv. Jana Křtitele neboli na Špitálce je dokončena nová dlažba
z opuky, sanační omítky včetně náročných říms a pilastrů, nátěr plechu
na kopulích včetně výměny žlabů a statické zajištění prasklin zdiva nad
bočními vchody. Práce pokračují na elektroinstalaci a zahajujeme výmalbu
kostela v bílé a okrové barvě. Nátěry na dveřích byly odstraněny
na dřevo, které je přírodního vzhledu. Do konce roku bychom chtěli interiér
dokončit včetně nového zasklení vitrážovým matným sklem. V Němčanech
splácíme dluh z opravy interiéru Lutrštéku a připravujeme se na poslední
fázi obnovy soklu a fasády s opravou dveří a zhotovením zpovědnice.
V Hodějicích chceme v příštím roce k výročí obce dokončit
opravu kostela vybudováním předsíňky sakristie s dokončením úpravy
soklu a omítek uvnitř věže.
V Heršpicích chceme po splacení dluhu z novostavby kostela
pořídit nový mobiliář – lavice, zpovědnici, křížovou cestu, stojany na
sochy a květiny. Zatím se rozhoduje o typu lavic.
V Nížkovicích jsme zvláště s pomocí mládeže a ministrantů pokročili
v opravě levé poloviny fary. Fara by měla se zahradou složit nejen
místním farníkům, ale i dětem a rodinám k výjezdům a krátkým pobytům.
Věřím, že poslouží i slavkovským kněžím, protože fara ve Slavkově nemá
dvůr ani zahradu.
Na závěr chci poděkovat za vše, čím jste přispěli, prací nebo finančně.
P.Milan Vavro, farář
OTEC JÁHEN JOSEF KUBEŠ je na doporučení lékaře z důvodu rekonvalescence
v invalidním důchodu,a proto pobývá v rodišti. Daří se mu dobře
a pozdravuje vás. Věříme a také se modlíme za to, aby mu doba zotavení
přispěla k opětnému nástupu do služby.
BIBLICKÉ SOUTĚŽE PRO DĚTI A MLÁDEŽ se v naší farnosti zúčastnilo
celkem 63 dětí. Na základě testu postoupili do dalšího kola v Rousínově
tito vítězové: za Slavkov: Maruška Hrabovská 3.tř, Vojta Lstibůrek 8.
tř, za Němčany: Liduška Travěncová 4.tř, Veronika Stehlíková 6.tř, za
Hodějice: Kristýna Hrabovská 4. tř, za Heršpice: Alenka Bedřichová 5.tř,
Ludmila Šujanová 7.tř. Z těchto soutěžících postoupili do okresního
kola Vojta Lstibůrek ze Slavkova a za studenty SŠ Lucka Křížová. Všem
vítězům přejeme ,aby dál vynikali ve znalostech Písma svatého.
DIECÉZNÍ INFORMAČNÍ PROCES o životě, ctnostech a pověsti svatosti
Služebnice Boží, matky M. Vojtěchy Hasmandové, sestry kongregace sv. Karla
Boromejského, byl zakončen 26. října 2004 za přítomnosti brněnského biskupa,
členů církevního soudu, generální představené sester boromejek a dalších
členek kongregace. Tato řeholní sestra zemřela v pověsti svatosti
a je pohřbena ve Znojmě.
Farní knihovna
Nabízí dárkový prodej knih u příležitosti blížících se vánoc. Některé
knihy je možné také objednat.
- Z nejvíce žádaných je to poslední kniha P. Ladislava Kubíčka
– Vůle Boží – zbožná fráze? A jeho předešlé knihy Velké
tajemství manželství a Život jako umělecké dílo. (ceny
85,-53,-61,- Kč).
- Náhody a náhodičky s Marií Svatošovou 109,- Kč
- Růženec podle Jana Pavla II. 59,- Kč
- Modlitby marnotratných synů a dcer 99,- Kč
- Duše poutníka od kardinála Tomáše Špidlíka 239,- Kč
- Malá dětská Bible menšího formátu, ilustrovaná 199,- Kč
- Sedm vánočních příběhů s oslíkem v hlavní roli s názvem
Ušatý osel nebeský posel od Ivana Renče – vhodné pro děti 169,-
Kč
- Výjimečná matka vzpomíná na svého syna v knize Marie de Saint
Exupéry – hvězda Malého prince. Vzpomínky zpracovala M. Persane
– Nastorg, 259,-
- Svého dědečka Radovana Lukavského představuje jeho vnučka Klára Lukavská
v knize Rozhovory s dědečkem 290,-
- Malý vánoční zpěvník 26,- a Roráte – české adventní písně z 16.století
35,- Kč
- Miniperly – drobné dárkové knížečky od populárních autorů s vánoční
tématikou. Krátké texty jsou doplněny množstvím barevných fotografií.
(6 druhů, 25,- Kč)
A mnoho dalších titulů, které je možné využít jako milý vánoční dárek.
V knihovně můžete také nahlédnout do časopisu karmelitánského nakladatelství
Dobré knihy, kde se o dřívějších i nově vydaných knihách dozvíte
víc.
Jana Lstibůrková
Farní divadlo potřebuje pro přípravu nové pohádky větší kus červené
látky na kostým kašpárka a na draka větší kusy žluté, zelené, červené
a hnědé látky. Pokud vám doma překáží např. červený prapor nebo staré
závěsy nebo zbytky látek, které byste jinak vyhodili, hlaste se u p. Noskové.
Budeme také moc vděční za výpomoc s šitím divadelních kostýmů. Pán
Bůh zaplať za případné dary a pomoc.
Vážení čtenáři, dostalo se nám několik příspěvků bez podpisů.
Z důvodu možné korekce bychom vždy rádi znali autora článku a proto
jsme se rozhodli tyto nepodepsané příspěvky zatím neotisknout. Pisatel
může samozřejmě požádat o nezveřejnění svého jména.
Za redakční radu PRO
Život diecéze
Katedrála sv. Petra a Pavla
Farní úřad Brno-dóm, Petrov 9
- 4.12. 17.00 I. Adventní koncert duchovní hudby
Dómský smíšený sbor, varhany David Postránecký, řídí Petr Kolař
Vstupné dobrovolné
- 8.12. 17.20 Slavnost Neposkvrněného Početí Panny Marie
Průvod se světly z Denisových sadů a Pontifikání mše svatá
- 11.12. 17.00 II. Adventní koncert duchovní hudby
varhany Petr Kolař, alt Kateřina Zezulová
Vstupné dobrovolné
- 18.12. 17.00 III. Adventní koncert duchovní hudby
Zdislava Makariusová, Kristýna Taflířová,Barbara Chroboková a Veronika
Skácelová - varhany
Vstupné dobrovolné
- 21.12. 9.00 Mše svatá s předáním Betlémského světla
- 30.11. ,7.,14.,a 21.12 se konají Adventní folkové koncerty v kryptě
katedrály
začátek koncertů je v 19.00
Předprodej vstupenek KIC Běhounská 16, Kudrna a Donum Petrov 9
Luštěnka
Adventní SMS Bohu
Poslat SMS umí dnes už téměř každý, ale pro jistotu si psaní zprávy zopakujeme.
V následující tabulce jsou jednotlivá tlačítka mobilu, na kterých
je vždy jedno číslo a tři písmena seřazená za sebou. Na které pozici písmeno
je, tolikrát musíme tlačítko s příslušným číslem stisknout. Tedy
zprávu AHOJ, napíšeme takto 2446665. Rozluštíte, jakou SMS dostal Bůh
v těchto dnech? Pozor: 777 může znamenat jak S, tak PR, nebo RP.
Tajenku si můžete zkontrolovat v modrém kancionálu, tvoří ji začátek
1. sloky písně číslo 129.
888 666 555 2 44 555 2 777 888 777 33 222 44 555 444 3 777 55 999 222
44 77 666 3 88 0 777 666 555 6666 00 7 2 66 33 00 66 33 22 33 777 2 11
9999 55 77 33 44 555 2 9999 33 6 33 8 777 5 999 222 44 7 555 666 33 88
666 9999 444 5 33 2 9999 2 7 555 33 777 2 1
. !
1
|
ABC
2
|
DEF
3
|
GHI
4
|
JKL
5
|
MNO
6
|
PRS
7
|
TUV
8
|
WXYZ
9
|
|
: ,
0
|
|
Matriky
Skrze svátost křtu se zrodili pro život s Bohem:
- Marie Anna Elsnerová ze Slavkova *2004, pokřtěna 16.10.2004
- Robert Nerad z Heršpic *2004, pokřtěn 24.10.2004
- Kateřina Klinkovská ze Slavkova *2004, pokřtěna 24.10.2004
Do svátosti manželství vstoupili:
- 23.10.2004 Miroslav Moudrý ze Slavkova a Markéta Pončíková ze Slavkova
Branou smrti prošli a před Boží tvář předstoupili:
- Josef Holec ze Slavkova *1924, +3.10.2004
- Stanislav Chaloupka z Hodějic *1945, 8.10.2004
- Marie Hanáková z Hodějic *1915, +18.10.2004
- Josef Partyka ze Slavkova *1925, +20.10.2004
- Marie Pokorná ze Slavkova *1921, +9.11.2004
- Jan Šikuta ze Slavkova *1926, +14.11.2004
Program farnosti
Adventní program
- 5.12. neděle, Hra o sv. Mikuláši pro dospělé, po
mši sv. (kolem 9.00 a 19.00h).
- 5.12. neděle, Mikulášská besídka pro děti s nadílkou,
farní kaple, 15.00h.
- 9.12. čtvrtek, Mše sv. v penzionu, 8.00h.
- 11.12. sobota, Žehnání požárního vozu, ve spolupráci
s Městem Slavkovem.
- 11.12. sobota, Adventní duchovní obnova, 16.00 -
18.30h, sál budovy školky naproti fary. Vede P. Dr. Pavel Konzbul z Hustopečí
u Brna. Program: modlitba, písně, přednášky, mše sv., setkání při pohoštění
- agapé.
- 20.12. pondělí a 21.12. úterý, Svátost smíření před Vánocemi,
17.00 - 19.00h, zpovídá více kněží. V pondělí v 16.30h
kající pobožnost s modlitbou za odpuštění hříchů,
vhodná také pro ty, kteří nemohou přistupovat k sv. přijímání.
Vánoční program
- 24.12. Štědrý den, Betlémské světlo od 8 h v kostele
Štědrovečerní mše sv. pro rodiny s dětmi, farní kaple 15.30 h
Půlnoční mše svaté: farní kostel Slavkov, 23.00h (v okolních obcích:
Heršpice 19.30h, Němčany 20.30h, Nížkovice 21.00h, Hodějice 22.00h).
- 25.12. Narození Páně, Slavná mše sv. v 9.30 a 18.00h,
Te Deum a požehnání v 17.45h. V obcích mše sv.
jako v neděli.
- 25.12. Průvod Svaté rodiny a Tří králů přes náměstí
a Vánoční hra před kostelem.
Začátek v 16.00h v dolní části náměstí, vezměte si
sebou všichni zvonečky.
- 26.12. neděle, Sv. Rodiny, mše sv. v 8.00 a 18.00h
s modlitbou za manžely.
- 27.12. pondělí, Vánoční koncert, Komorní pěvecký
sbor DANIELIS z Rousínova, 18.00h farní kostel.
- 31.12. sv. Silvestra, prohlídka kostelních hodin
14.00-16.00h, děkovná bohoslužba v 16.00h
- 1.1. 2004 Nový rok, mše sv. v 9.30 a 18.00h.
- 6.1. čtvrtek, Slavnost Zjevení Páně, mše sv. s žehnáním
vody, křídy a kadidla v 18.00h, farní kostel
- Sbírky o Vánocích budou na opravy a úpravy našich kostelů. Pán Bůh
zaplať za Vaši štědrost.
- Pravidelné bohoslužby ve farním kostele: neděle v 8.00 a 18.00, úterý
v 17.30 bohoslužba pro děti, čtvrtek v 7.00, pátek v 18.00, sobota v
7.30h.
Návštěvy betlémů
ve farním kostele a u sester v klášteře na Zahradní ulici:
- Štědrý den 24.12.
- Sv. Silvestr 31.12.
- v době 14.00 - 16.00
- Narození Páně 25.12.
- Neděle - Sv. Rodiny 26.12.
- Nový rok 1.1.
- neděle 2.1.
v době 10.30 - 11.30, 14.00 - 16.00
Požehnané Vánoce a nový rok 2005
vám všem přejí P. Milan Vavro a P. Petr Mareček
|